Da jeg var liten, dyttet pappa meg ut av vinduet...
- Jeg sa jo unnskyld. - Du er syk.
Du ble ikke dyttet. Du hoppet.
TIDLIGERE PÅ MR. ROBOT
Jeg har tilgangen som vi trenger for å overføre pengene. Vi kan rane dem.
Jeg vil ikke ha Elliot som fange. Jeg vil ha ham som partner.
Jeg må knekke ham, så jeg kan bygge ham opp.
Jeg ser deg nå.
Det er sånn man eier folk.
Jeg skal knuse Elliot. Og du skal være mitt balltre.
Mr. Robot. Det er sånn du kan knekke ham.
Jeg ble kidnappet. Han ville vite alt om deg.
Store planer venter oss.
Beklager. Jeg er redd.
Hei!
FØRSTE AKT
Jeg har ventet lenge på dette.
Beklager, jeg...
...forventet ikke dette. Følelsene tar litt overhånd.
Jeg sa jeg skulle beholde roen, at ikke jeg skulle bli helt på tuppa.
Det er bare at jeg respekterer deg så mye at...
Hva er det de sære ortodokse jødene sier?
- Verklempt? - Ja. Verklempt.
Du...
Du er som en helt for meg. Jeg svek deg. Jeg skal ikke pynte på det.
Men det var et vendepunkt i mitt liv.
Noe sier meg at det var det for deg også.
Javi, sørg for at gjesten vår er mer komfortabel.
Vi er i andre, to væpnede vakter og
en junkie som tror han er Deepak Chopra.
Eneste utgang er ytterdøra, men tror det er branntrapp på baksiden.
Jeg tenker ikke på å rømme nå.
Det er det eneste vi burde tenke på.
Ikke før vi finner Krista.
Seriøst, ser du den dominikanske psykopaten?
Krista var en lokkedue. Han har nok drept henne.
Vi må være sikre.
Jeg må bare få ham i snakk, han elsker jo det.
- Han sier det vi vil... - Du! Skal du si noe?
Det har gått et minutt. Hvordan i helvete har du hatt det?
Jeg er litt forvirret.
Du så etter meg for to måneder siden. Hvorfor gjorde du ikke noe før i dag?
Siden du spør, måtte jeg forberede dette. Gjøre klart til dette møtet.
Dette er større enn Frost/Nixon. Jeg måtte være klar.
Klar for hva da?
For deg, kompis. Du er en formidabel motstander.
Ikke bare ei hore jeg kan stikke pikken i. Du forventer middag først.
Er dette den middagen?
Han prøver jo å bruke en metafor.
V, jeg trodde du sa at han var et geni?
Hvis ikke du holder kjeft...
Kutt pisset og si hvorfor jeg er her.
Etter den uheldige avskjeden oss imellom,
måtte jeg hjem til DR.
Jeg hadde ikke vært der siden jeg var liten,
da folk så ned på meg.
Og så husket jeg en drøm jeg hadde, om at jeg en dag ville eie den øya.
At grunnen alle gikk på, sov på, knulla på, skulle være min.
Finn deg til rette, dette tar tid.
Men så var jeg der i Den dominikanske republikk
med de jævlene som ikke trodde på meg. Som sa at jeg ikke ville bli til noe.
Men denne gangen tok de feil. Jeg hadde redskap nå, en plan.
Jeg begynte å skaffe penger. Jeg begynte å selge.
Et par hjørner her og der. Først alene, så fikk jeg folk med.
Et par kvartal-kriger, ikke noe uoverkommelig.
Faktisk var det sykt lett.
Og som et virus, spredde vi oss.
Etter 43 dager hadde jeg fjernet alle gjengene.
Da var det lett å få politikerne på vår side.
Særlig siden Fem/Ni kostet dem dyrt.
Og etter det
tok vi kontroll over alle favelaene,
både på Den dominikanske republikk og Haiti.
Jeg styrte alt og alle, fra presidenten til allmuen.
Og etter 87 dager hadde jeg endelig min egen øy.
Og så på den 88. dagen begynte jeg å kjede meg.
Jeg hadde alt jeg ønsket meg, men jeg følte bare tomhet.
En dag kommer Javi med en gammel sjaman som sier han kan hjelpe.
Så jeg sier ja.
Han satte meg ned og ga meg en drink laget på rosa pulver.
Rødt blod blandet med puppemelk.
Han så meg i øynene og sa: "Du sover, det er på tide å våkne."
Så holdt han koppen opp for meg.
Vil du vite hva jeg gjorde?
Jeg slurpet det i meg. Og så...
Jeg skal være helt ærlig, jeg dreit på meg.
Så spydde jeg. Fram og tilbake, dreit og spydde.
Til all dritten og spyet rant ut av meg.
Så holder sjamanen ansiktet mitt i hendene og sier:
"Det er på tide at du drar hjem."
Jeg visste ikke hva jeg skulle tro om det, så jeg sa at jeg var hjemme.
Og så forstod jeg noe, om hvorfor jeg hadde følt meg så tom.
"Hjem" er ikke hvor du kommer fra, det er hvor du er ment å være.
Jeg ble født dominikaner, men her...
...New York!
Dette er mitt hjem. Det var her jeg trivdes.
Og der lå jeg og gråt og sa til sjamanen at jeg ikke kunne dra.
Jeg mislyktes der, den stien var stengt. Sjamanen ristet på hodet.
Han sa jeg måtte gjenåpne stien.
At jeg måtte slå fred med mannen som hadde stengt den for meg.
For han var ment å bli min partner.
Da, og kun da, kunne jeg dra hjem igjen.
Det er derfor vi er her, Elliot.
Det var derfor jeg kom tilbake. Jeg eide feil øy.
Jeg skal ta over New York, og du skal stå ved min side når det skjer.
Hva synes du?
Hvor er Krista?
Hvis du vil at jeg skal bli din partner,
må jeg først få vite hvor Krista er.
- Vi har jo spilt dette spillet før! - Det er derfor jeg spør.
Vet du, dette var Isaacs kniv.
Du husker ham, sant? Broren min.
Det var nok denne kniven han brukte på Shayla.
Ingen her vil se en reprise av det.
Du skal ikke drepe Krista. Hun er det eneste du har på meg.
Så rart at med all den innsikten, så kommer du tilbake like dum som sist.
Dum?
Sist vi gjorde dette, så fikk jeg alt jeg ville, sant?
Du fikk ikke meg.
Hvor er hun?
Hun er like hel.
Vis meg det.
Stakkar Elliot.
Alltid bekymrer han seg for kjerringer.
Er det alt du vil? Bare å få se henne?
Ok.
Men etter det vil jeg introduseres for noen.
ANDRE AKT
- Elliot! - Er du uskadd?
Nei. Jeg sa bare at du fikk se henne.
Løslat henne.
Du krever allerede noe nytt før du hedrer første løfte.
Jeg sa jeg ville møte noen.
Møte hvem?
Mr. Robot.
- Hva snakker du om? - Gi deg. Ikke begynn med det pisset.
Jeg har psykologen din er. Jeg vet alt om deg.
Hvordan får vi ham ut?
Hvordan funker disse voodoo-greiene?
Må vi si "Mr. Robot" tre ganger i speilet?
Gni på en lampe? Rulle øynene bakover, spille Bob Marley, tenne lys?
- Hva vil du med ham? - Jeg vil bare snakke.
La henne gå, så kan vi snakke.
Husk hva jeg sa, hvis hun blir skadet... Ikke rør henne!
Slapp av, jeg rører ikke. Jeg måler bare feberen.
Men Javi slo nettopp opp med dama. Han trenger et nytt ligg.
Han har sett på Krista med sultne øyne. Han må snart spise.
Du kan ikke klandre ham, kan du? Alle må jo spise.
Så du vil snakke?
Vi kan snakke.
Hvordan vet jeg at det er deg? Jeg så ingen røyksky.
La oss få én ting på det rene. Jeg er ingen røyksky.
- Velkommen til festen, Mr. Robot. - Jeg er ikke her for å feste.
Hvis du vil snakke, snakk.
- Hva vil du? - Du.
- Samme hvem du er, så må du roe deg. - Jeg spurte ikke deg.
Hvor ble det av motet?
Det er her.
- Vær vennlig. - V, jeg...
Peanuts, for helvete, legg vekk våpenet!
Hva slags navn er Mr. Robot? Snakk om Nickelodeon-piss.
Hva er det du holder på med her?
- Hva ler du av? - Ikke noe, det er bare artig.
- Det er som jeg snakker med en annen. - Fordi du gjør det.
- Ikke kast bort tiden min, snakk. - Jeg trodde det var det vi gjorde?
Hvorfor er jeg her?
Jeg vet ikke.
Det er et godt spørsmål.
Hvorfor...
...er...
...du...
...her?
Når drittsekker som deg dukker opp,
sørger jeg for at han har noen på sin side.
- Hva betyr det? At du beskytter ham? - Noe sånt.
Synes du du gjør en god jobb?
Samme det. Jeg er ikke her for å evaluere din jobbprestasjon.
Jeg spurte ikke hva du gjorde. Jeg spurte hvorfor du er her.
Hvordan begynte du?
- Han trengte meg. - Hvorfor?
Hvis du er her for å beskytte ham, så såret noen ham.
Jeg vil bare vite hvorfor han trengte deg.
Dette er jo sjarmerende, men jeg må være ærlig.
- Du er for dum til dette. - Til hva da?
- Du prøver å manipulere meg. - Jeg gjør det.
- Du er så selvsikker. - Ja.
Hvorfor det?
Fordi det er system i Elliots galskap.
Og du vet hva det er.
Du vil vite hva det er? Det skal jeg fortelle deg.
Han er smart. Han er sint. Legg det sammen, og hold deg unna.
Bla, bla, bla, du prøver å distrahere meg.
Gi meg heller en ekte overskrift.
Du leste mappen hennes. Legg to og to sammen.
Faren døde da han var 8. Moren behandlet ham som askebeger.
Han trengte noen til å hjelpe seg. Så jeg kom.
Det er uten tvil tunge saker, men ikke anvendelig. Gi meg detaljer.
At ikke vi hopper over terapeut-vaset og heller går rett på sak.
Du sa du ville eie denne øya og trenger min hjelp.
Så dette jobbintervjuet handler ikke om mine skussmål, men dine.
Du kan nok ikke drive et gatekjøkken, langt mindre New York.
Du vil jeg skal jobbe for deg? Du vil ikke tvinge meg.
Så overbevis meg.
- Overbevise deg? - Ikke spill dum.
Hvis hun fortalte deg om meg, så fortalte hun deg nok om Fem/Ni.
Så du vet hva jeg har gjort. Hva jeg har fått til.
Jeg er ikke en du presser med våpen, jeg er våpenet.
Så, ja, overbevis meg.
For akkurat nå, hvis dette er planen din,
så gjør deg selv en tjeneste:
Dra tilbake til sjamanen og drit litt til, for du må senke drittnivået litt.
Jeg vil eie hvert hjørne av denne byen.
Jeg vil at alle skal selge mitt produkt.
Og jeg mener alle, ikke bare langere.
Hver bedrift, hver butikk, hver plakat.
Hvert tog i hver tunnel, hver politimann.
Fra natthorene som går gatelangs, til daghorene på Upper East Side.
Fra voldtektsmennene i fengsel, til de i skyskraperne.
Jeg vil rulle alle de fem bydelene til en dominikansk rev
og røyke det dopet mens jeg teller kontantene
og søler aske på de skalla hodene til Warbucks-ene.
Det er min visjon.
Og det, Mr. Robot, er det jeg vil ha.
Jeg vil eie denne øya.
Jeg må se om jeg forstår. Du vil inn i eiendomsbransjen?
Stemmer det?
Er det det dette handler om?
Er det virkelig din store åpenbaring?
Nei. Det kan ikke stemme, kan det?
Jeg hørte deg si noe om narkolanging.
Pfizer og Eli ligger milliarder foran deg,
og de kan kjøpe deg med samme mynt det koster dem å lage en pille.
Du vil begynne med reklameplakater? Last ned Photoshop.
Butikker? Gitt alles gjeld, selger de dem gjerne.
Og så eies du av deres banker.
Tog er enda mer korrupt, og ikke få meg i gang om NYPD.
Til og med den reven du vil rulle, eies av tobakksindustrien.
Poenget er at byen er én stor kredittkortregning,
og du vil betale den.
Fordi du vil bli nok en finansmann med lån?
Med mindre du er ute etter monopol på idioti, si at du har noe mer.
Si at du ikke kastet bort tiden min, når du kunne meldt deg på aftenskolen
i Brooklyn eiendomsskole, og latt meg være i fred.
Dette handler ikke om å være huseier. Dette handler om makt.
Makt er bare en drittsekk full av penger.
Og, ja, du er jo en drittsekk, men du har ikke penger.
- Jeg har nok av egenkapital. - Ikke nok til dette.
Jeg kan rane noen. Hvor mye snakker vi?
Det spørsmålet viser at du ikke tenker stort nok.
Bak enhver formue gjemmer det seg en stor forbrytelse.
Det er USAs bedriftsmotto.
Vil du grynte med de andre kapitalist-svina?
Det handler ikke om hvor mye penger, men om å rane kilden.
- Og det kan du få til? - Jeg har en plan som kan hjelpe deg.
Men første steg i alt vi gjør er å la henne gå.
Men sa ikke du at hun er det eneste jeg har på deg?
Javi, Peanuts, er jeg døv, eller sa han det?
- Jeg hørte det. - Ja, jeg hørte det også.
Du må huske rett, Nickelodeon.
Så hvis jeg slipper min eneste forsikring,
hvordan vet jeg at jeg får pengene?
Eller at du i det hele tatt har en plan?
Vet du hva, hun stolte heller ikke på deg. Det stod i notatene.
Ikke sant, Miss Krista? Hva var det nå du skrev?
"Pasienten er ekstremt reservert, som stenger for ærlig bearbeidelse."
Det høres ikke så bra ut.
Hvis ikke hun kan stole på deg, hvorfor skulle jeg?
Jeg kan vise deg.
Vise meg hva da?
Planen min.
Hacket.
Det skjer i kveld.
Jeg kan stjele mer penger enn du kan bruke.
Du kan ikke be om en bedre partner.
Hvorfor gir du bare opp pengene?
Jeg driter i penger. Jeg vil bare ta dem fra dem.
Og hvordan skal du få det til?
Jeg kan vise deg.
Jeg har det på datamaskinen. Kontoutskrifter, saldoer, hele greia.
Javi. Hent sekken hans.
Du trenger ikke Mr. Robot.
Han er høylytt, men det er ikke han som står bak herjingen din, er det?
Det er derfor jeg valgte deg. Jeg er mer redd for deg enn for ham.
Har du noe å vise meg? La forestillingen begynne.
TREDJE AKT
Peanuts.
Se på dette.
Herregud.
Se på alle de nullene. Jeg kan ikke telle dem engang.
- Det der er stadium-penger. - Hva faen er stadium-penger?
Javi, kom og se.
Fy faen. Ja, du har rett, det er stadium-penger.
Du har det ikke i deg.
Jeg har kulene dine.
Trodde du seriøst at ikke jeg fikk Javi til å sjekke sekken?
Kanskje jeg tok feil av deg.
Gamle Elliot ville aldri vurdert å trekke av.
Jeg liker å tro at du har meg å skylde for den ondskapen.
Jeg er stolt av deg. Men jeg ser at vi ikke er i mål ennå.
Det var ikke ham. Det var min tabbe. Ikke straff ham.
Hva faen har det å bety? Det er jo samme hjerne som får kula.
Ikke gi opp alle de pengene.
- De er veldig ekte. - Nei, ikke før vi har tillit.
Vi kan finne ut av dette. Legg vekk våpenet.
Ikke vær så overivrig. Det er ikke deg jeg vil snakke med.
Hvor skal du?
Kom igjen, søta.
Vil du kaste vekk alle de pengene for ingenting?
Du prøvde å skyte meg uten grunn!
- Uten grunn? Du ville gjort det samme. - Incorrecto!
Jeg hadde sørget for å drepe deg, slik jeg skal med henne.
Hvis du skader henne, mister du alt.
Det er knipen vi er i, ja. Så hva skal vi gjøre?
Gå tilbake til før jeg køddet alt til.
Niks, prøvd det, og det gikk ikke.
Vent!
Etter jeg stjeler pengene, blir jeg partneren din. Hva enn du vil.
Bedre forslag, men jeg stoler ikke på deg.
Vent! Det må være noe vi kan gjøre.
- Hvorfor burde jeg ikke skyte henne? - Hun er snill.
- Nei, si hvorfor! - Hun fortjener det ikke!
Detaljer, jævel! Hvorfor burde jeg ikke skyte henne?
Jeg trenger henne!
Hun hjelper meg.
Nå forstår jeg. Hun er din sjaman.
Hva faen skal det bety?
At vi nærmer oss noe. Jeg har brukt feil metode.
Jeg trodde du ville gi meg svaret.
Men kanskje ikke det var jeg som burde stilt spørsmålet.
FJERDE AKT
Sett deg.
- Hva skjer? - Vi skal ha oss en liten psykologtime.
Det er på tide at du innser at vi er ment å være partnere.
Klar?
Jeg sa at du måtte sette deg.
Vi skal finne ut hva som skjer i hodet ditt. Ikke sant, kjære?
- Hva forventer du at jeg skal gjøre? - At du fortsetter der dere sluttet.
Hva betyr det blikket? Er ikke dette jobben din?
- Jo, men... - Ingen men!
Jeg vil bare høre en psykologtime.
Din syke, sadistiske jævel. Hva er vitsen? Du dreper oss jo uansett.
- Det går fint. Bare gjør som han vil. - Han vil bare såre deg.
Han vil underholdes. Det kan vi ordne.
Det stemmer.
Jeg skal sitte her å spise popkorn.
Det du ber om er umulig.
Du får ikke noe ut av dette. Dette krever kontrollerte omgivelser.
Alene. Bare meg og ham.
Peanuts, Javi, stikk.
Hva? Nei, jeg vil se hva som skjer.
Ja, jeg er litt nysgjerrig.
Satan heller, gå!
Forbanna kål-ræv. Du bare måtte ødelegge alt.
- Dere blir ikke mer alene. - Du vet det ikke var det jeg mente.
Du truer meg, tvinger meg til å snakke...
Ok, ro deg ned.
Krista, se på meg. Still meg spørsmål.
Det er lett, samme som alltid.
Kom igjen, Krista. Lat som om han ikke er her.
Hør på gutten.
Du klarer det.
Se på meg.
Vi kan snakke om mamma.
Hun gikk nettopp bort. La oss snakke om det.
- Går det greit med deg? - Ja.
Vi hadde ikke kontakt, så jeg tok det ikke så tungt.
Men det gjorde Darlene.
Kom igjen, fortsett. Det er nok mer du vil spørre meg om.
Nå som du har hatt tid til å tenke, hva føler du om bortgangen hennes?
Jeg har ikke tenkt så mye på det. Er det ille?
Det var et vondt forhold.
- Hun såret deg... - Ja da! Jeg vet jo alt dette!
Dette er gamle saker. Vi finner ikke gull der.
Jeg trenger rent gull.
Jeg får ikke til det du vil.
Du sa at Elliot har en hemmelighet som Mr. Robots eksistens kan avsløre.
- Hva snakker han om? - Hun svek oss.
Unnskyld. Jeg måtte fortelle ham noe.
Hva sa du til ham?
Hør her, tiden løper ut.
Vi må legge en rømningsplan, kjapt.
- Vet du hva hun snakker om? - Har det noe å si?
- Vi må dra! - Her. Jeg kan hjelpe dere i gang.
Det er mine notater.
"Fikseringen på Mr. Robot tyder på..."
Ikke gjør dette.
Er du opprørt? Kanskje jeg burde slutte.
Hva sier du, Elliot? Vil du ikke vite hva hun skrev?
Han kødder med deg. Han manipulerer.
Hun vil ikke at jeg skal høre dette.
Hvorfor?
Hvem bryr seg?
Vi må stikke.
Du vil heller ikke det.
- Les videre. - Nei, ikke gjør det.
- Dette er en dårlig idé. - Les!
Jeg liker dette.
"Forholdet til Mr. Robot forhindrer oss i å utforske roten av problemet."
- Hva betyr det? - Svar ham.
Si hva det betyr!
- Dette er ikke ment å gjøres slik. - Hun har rett. Stopp.
"Barndomstraumer. Vindu-hendelsen."
Hva er så viktig med vinduet?
Du vil ikke si det. Ikke noe problem. Jeg kan finne det selv.
- Vindu... - Slutt!
Slutt!
Dette er mine notater.
Du er ikke ment å høre dette på denne måten.
Jeg gir faen i hva jeg er ment å høre. Hva er det du skjuler?
- Handler dette om Mr. Robot? - Nei, ikke Mr. Robot.
- Darlene? - Nei.
- Hvem? - Ikke si noe.
Hva har dette med vinduet å gjøre? Bare pappa var der.
Handler dette om min far?
- Hva med ham? - Ikke tving meg.
- Krista, nei. - Hold kjeft!
Krista,
det er ingen vits i holde igjen.
Si hva som skjer.
- Dagen han dyttet deg ut av vinduet... - Nei, Darlene sa at jeg hoppet.
- Hun vet ikke hva hun... - Hold kjeft!
- Fortsett. - La oss høre dette.
Hvorfor er det minnet så uklart for deg?
Følg med.
Miss Krista spør deg om noe.
Jeg vet ikke grunnen. Vet du?
- Svar meg. - Jeg vet ikke. Men jeg...
Jeg kan spørre deg om detaljer som lar deg huske.
Som hva da?
Hva gjorde du på rommet den dagen?
Jeg og Darlene lagde snømann. Vi gikk opp for å finne kameraet.
- Fant dere kameraet? - Darlene sier at vi ikke gjorde det.
Hva mer sa Darlene?
Hun sa at vi hørte pappa komme, og at jeg ba henne gjemme seg.
Hva skjedde så?
Han kom inn, og jeg tok balltreet mitt.
Og så?
Jeg begynte å slå. Og skrike.
Jeg knuste alt på rommet. Og så hoppet jeg ut av vinduet.
Husker du dette, eller fortalte Darlene deg dette?
Darlene.
Minner det om andre hendelser som du ikke kan huske?
Bare når Mr. Robot tar over.
Er det mulig at Mr. Robot er grunnen til at du ikke kan huske?
Hva snakker hun om?
Du fantes ikke da jeg var liten... Gjorde du vel?
Det er ikke viktig.
Jeg er her nå.
Ikke lyv. Hvor lenge har du vært her?
Ser du ikke hva som skjer? Hun prøver å skille oss igjen.
Svar meg!
Hvor lenge?
Hvor lenge har du køddet med hodet mitt?
Hva vil du jeg skal si? Jeg har vært her så lenge du har trengt meg.
Jeg finnes av samme grunn som alltid. Det er min jobb å beskytte ham.
Du vet dette ikke er riktig måte. Dette er farlig.
Du må ikke gjøre dette.
Ikke gjør dette mot ham! Det er ikke meningen at han skal vite det.
Vite hva da?
Elliot, tror du Mr. Robot når han sier han beskytter deg?
Ja.
Hvis det er mulig at det var Mr. Robot den dagen,
vet du hvorfor han tok balltreet og hoppet ut av vinduet?
Hvorfor fokuserer vi på detaljene? Kom til poenget!
Ja, bror, finn giften.
Tror du Mr. Robot beskyttet deg fra noe i det øyeblikket?
Som hva da?
Du sa at du gjorde dette da faren din kom inn.
Se på meg.
Hvorfor tror du at du reagerte så sterkt da faren din kom inn?
Jeg vet ikke.
Jeg kan ikke...
Jeg husker ikke.
Elliot?
Kanskje...
- ...jeg var redd. - Hva var du redd for?
Krista...
...hvis du gjør dette, så knuser det ham.
Hva var du redd for?
- Han sier at han ikke kan... - Jeg husker det.
Faren hans.
Ikke sant? Du var redd for faren din.
Nei.
Hvorfor skulle jeg være redd for ham? Vi var venner.
Jeg kan ikke beskytte deg lenger.
Hvorfor skulle jeg være redd?
Kan du huske...
...om faren din var slem mot deg?
Slem? Han ville aldri vært slem.
Jeg sa jo
at vi var venner.
Han var min eneste venn.
Så hva var det som skremte deg den dagen?
Jeg var ikke redd.
Du sa at du var redd.
Jeg... Jeg sa...
Jeg... Jeg er forvirret.
Du og søsteren din var på rommet.
Du hørte din fars steg...
Nei.
Er det mulig at du gjemte Darlene i skapet for å beskytte henne?
Nei.
Din far kom inn på rommet.
Nei.
- Du tok balltreet for å forsvare deg. - Nei.
Nei.
Du skrek og ba ham dra. Du svingte balltreet mot ham...
Nei!
Og du tok den rømningsveien du fant.
Hvorfor var du redd for faren din?
Var du redd for at han skulle be deg gjøre noe du ikke ville gjøre?
Ja.
Husker du hva han ba deg gjøre?
Ja, jeg husker det.
Elliot...
...ble du seksuelt misbrukt?
Ja.
FEMTE AKT
Jeg er så lei for at det skjedde med deg.
Elliot, hør på meg.
Jeg vet at det føles som du er alene, men det er du ikke.
Jeg kjenner til denne smerten. Din smerte.
Hva enn du føler, så er det i orden.
Og jeg vil at du skal vite at du ikke trenger å være redd lenger.
Ikke.
Ikke ta på meg.
- Min bror. - Slutt. Vær så snill å slutte.
Du kan ikke stanse dette.
Hvordan kan jeg leve med dette? Jeg vil ikke leve med dette.
- Det er ikke et alternativ. - Jo, det er det!
Det må det være. For jeg får ikke dette til. Jeg...
Det gjør vondt, men du slipper ut all giften.
- Snart kan du være ditt sanne jeg. - Mitt sanne jeg?
Jeg vet ikke hvem det er!
Det er fordi du stenger sinnet og tristheten inni deg.
Hva kan jeg gjøre?
Det er det du må gjøre. Slipp det ut. Amen!
Etter at du slipper det ut, kan du endelig møte den sanne deg.
Dette er ikke døden. Elliot, du er født på ny.
Hvorfor?
Hvorfor? Hvorfor gjorde han...
Det finnes ingen svar.
Du hadde ikke kontroll.
Jeg vet at det er vanskelig å gå videre når du bærer på dette,
men det går an.
- Hvordan? - Man finner noen til å hjelpe å bære.
Jeg er her.
Du...
Du gjorde dette mot meg.
- Jeg gjorde det for deg. - Nei, jeg tror deg ikke!
Jeg gjorde dette fordi jeg kunne se såret i ansiktet ditt
fra første stund.
- Jeg ville vise deg lyset. - For noe piss!
Ikke noe piss.
Du har endelig innsett sannheten som du har snudd deg vekk fra hele livet.
Og nå som du vet sannheten, kan du bruke den.
Jeg vet det, for jeg har gjort det. Jeg har vært gjennom det.
Mamma...
...hun ga meg til vennene sine når hun dro for å ruse seg,
og vennene hennes tok mye fra meg.
Faren din tok mye fra deg også. Men han tok ikke alt.
Dette du har opplevd?
Folk flest opplever aldri sånn smerte. Og hvis de gjorde det, ville de dødd.
Men de som ikke gir opp, de som overlever, de kan man aldri slå.
Ingen kan beseire dem.
For etter man har ridd av en slik storm...
...så blir man stormen.
Hører du meg?
Du...
...er stormen.
Og det er resten av verden som må gå i ly.
Makten din er vakker.
Elliot...
...den er unik.
- Tror du meg ikke? - Jeg vet ikke.
Har du lyst til å tro det?
Jeg bare...
Jeg vil ikke være alene mer.
Du.
Du er ikke alene.
Jeg ser deg nå.
Norske tekster: Lise McKay
Norwegian